Er du stadig oppe, skat?
Hvordan lyder det her?
"Jeg elsker dig højt, Mitchell.
Ikke bare det, men jeg beundrer dig, og en skønne dag" -
Fyrer du ham, eller frier du til ham?
Det her skulle være et deltidsjob, skat.
Han er alligevel færdig til sommer.
- Bare... sig det ligeud. - Jeg skulle have advaret ham.
Hvordan siger man til nogen, de har ry for at dovne den?
- Er Mitchell doven? - Ja.
Han afleverede nogle kontrakter for sent, men jeg tav...
fordi han næsten arbejder gratis.
Jeg kan ikke! Jeg er ikke en koldblodig bøddel.
Vil du gøre det?
Hej.
Undskyld. Vækkede vi dig?
Nej, jeg var vågen. Spekulerer på i morgen.
Min kunstlærer lader som om, jeg ikke eksisterer.
Men jeg kan stadig nå at gøre indtryk på den årlige kunstudstilling.
Et par elever laver installationer af berømte malerier.
Jeg har valgt det her, og jeg bruger min familie.
Genialt, ikke?
Da jeg sagde det, svarede han: "Skønt, Alice."
Efter et helt år.
Alice? Helt ærligt!
Er du måske nervøs...
fordi du er lidt lun på mr. Jarvis?
Sikker? For jeg har set, hvordan du-
Det er vist dig, der er lun på ham.
Jeg har aldrig før haft en lærer, der ikke kunne lide mig.
- Miss Davis. - Helt ærligt. Hun er gymnastiklærer.
For lærerstanden er hun, hvad dr. Seuss er for lægestanden.
Hvordan kunne hun dog ikke lide dig.
Hej, du. Hvad sker der?
Intet. Jeg er bare spændt på i morgen.
Jeg får en medalje i skolen, fordi jeg slukkede en brand.
Måske er det dét, jeg skal være-
professionel medalje-modtager.
- Hvad skete der, Luke? - Aner det ikke.
Jeg kom bare gående, og så lugtede jeg ild.
Jeg var der også.
Jeg kan ikke lide det. Vi må ikke være her.
Hold nu bare øje.
Om 10 sekunder har vi Luketonium.
- Pis! - Se nu, hvad du gjorde!
- Hvad skete der, Luke? - Aner det ikke.
Jeg kom bare gående, og så lugtede jeg ild.
I er udkørte i morgen, hvis I ikke går i seng nu.
Kom, Alice.
Jeg kommer om lidt.
Mitchell, det her er utroligt svært- utroligt svært-
Nej, det er uprofessionelt.
Det her gør mig utroligt ked af det og vred...
men du er kommet for sent for tit.
- Jeg skal have dine nøgler. - Nej, far. Undskyld.
Jeg hørte dig ikke. Kan du heller ikke sove?
Ja. Nej, jeg har bare meget at tænke på med afgangseksamener...
og tøj- Hvordan ser det her ud?
Vent lige. Du har dine sko i hånden.
Hvordan kan jeg så bedømme stilen? Tag skoene på.
Læs nu den her menu rigtig grundigt igennem.
- Suppe. - Du har ikke engang set på den.
Suppe.
Se under suppen- Der er sandwich.
Har du set, hvad jeg har under tøjet?
- Det kommer ikke fra sandwich. - Se.
"The Jay Pritchett"? Hvad skal det sige.
Blev du opkaldt efter en sandwich?
Nej, de opkaldte en sandwich efter mig.
Kalkun, bacon, skiveost, rød peber og ansjoser på grovbrød?
De fleste holder ved salt bacon, men jeg fordobler med ansjoser.
Er det en sandwich eller lokkemad til rådyr?
Generer den bums dig, miss?
Næh, en rekord. Der er faktisk servitricer i det hul her.
Jeg tog chancen og bestilte en sandwich til dig...
selv om de fleste tager deres Jay Pritchett med.
- Hvad sker der? - Gloria, det er Maxine.
Du er altså gift med Jay.
Hvor har du gemt din førerhund?
Jeg er ikke-
Okay, jeg er med.
Her er nummeret til den halslæge, jeg synes, du skal tage til.
- Tak. - Hvad er der med halsen?
I 30 år har jeg hørt på, at det er en håndboldskade...
men det lader til at forværres ved stress.
Måske er det det torskegilde, der er på vej.
- Torskegilde? - Det er ingenting.
Kært, ikke? Han vil ikke have, du bekymrer dig.
Her er din sandwich. Nu bør du bekymre dig.
Se på den. Mit smukkeste barn.
- Hvorfor har du ikke fortalt om halsen? - Det er ingenting. Smag en bid.
- Skal din virksomhed til torskegilde? - Det er intet!
Tre frygtelige dage, og så er det ovre.
Kom nu! Lad mig nu høre, hvad du synes.
Du begynder at kunne lide den.
- Som Maxine, da hun prøvede den- - Jeg kan ikke lide den.
- Du fik nok ikke al- - Jeg prøver den. Jeg kan ikke lide den.
- Mener du det? - Den smager grimt i min mund.
Som om en fisk og en kalkun har banket sig selv ihjel med en peber.
Okay, fair nok. Men måske er det lidt kræsent...
fra én, der lavede mig en colombiansk specialitet...
og sagde: "Spiser du ikke hovene? De er det bedste af det hele."
- Så er jeg tilbage! - Hej, onkel Cam.
Endnu engang tak, fordi du hentede mig i aftes.
Selv tak. Men du må passe bedre på.
Jeg var den ansvarlige.
Lisa drak, og jeg tog hendes nøgler, og så-
Jeg er med.
På mit sidste år havde jeg også en pænt vild nat...
med en flaske majswhisky og en væltet plov.
Mener du det?
Man kender ikke rædsel...
før man har stirret ind i øjnene på en landbetjent i Missouri...
og prøvet at tale sig ud af promille-pløjning.
Du drikker da ikke kaffe, skat.
Jo, når jeg har været vågen den halve nat...
i bekymring for et projekt, der kun er 1/3 færdigt...
og jeg skal stadig sy et forklæde, male bagtæppe...
ud over min normale, overdrevne arbejdsbyrde, så-
Med mindre du kender en anden metode til at stimul-
I guder. Kaffe er bittert.
Var det din første tår?
Jeg har en varmeplade, salt- og peberkværne.
De passer begge perfekt.
Jeg skal vist have justeret mine vindruer.
Du får lige lidt privatliv.
Velkommen tilbage til lysshowet.
- Hej. - Hej, Lily.
Hej, far.
Nej, søde Lily.
Nej. Det gør vi ikke i dag.
Vi prøver faktisk at skære ned på ordet "nej", Claire.
Der stod i en bog, at børn lærer at gøre oprør mod det ord.
Så vi afleder i stedet hendes opmærksomhed.
Prøv at se her.
Hej, søde Lily. Det er far.
Vil du høre noget musik?
Værsgo. Ser du?
Alle generationer tror, de har koden til børneopdragelse.
Og den nyeste teori er: "Aldrig sige nej."
Jeg siger nej hver dag her i huset.
Men om natten siger hun kun ja.
Nej.
Hun afleder vist ikke sin egen energi...
så meget, som hun bruger en masse af vores.
Men kan du se, hvordan hun langsomt går fra lyset til musikken?
Ja, det kan jeg.
Det er svært at tro, der var en gang, hvor vi bare sagde: "Hold op med det."
Affaldskværnen. Lily. Nej.
Vi afleder dig til en lur, ikke?
Vi gør faktisk noget nyt...
hvor hun fortæller os, når hun vil sove.
Hun er "sin egen sove-chef".
Kom her, skat.
- Ringede du på døren? - Nej, for jeg holder to kopper kaffe.
- Den ene er til dig. - Mange tak.
Det er mit liv- Fuldtidsjob...
en tre-årig og én på vej.
For at være flink sagde jeg ja til at arbejde lidt for Phils bureau.
Problemet er, at jeg er ret dygtig...
og jo mere jeg laver, desto mere vil de have mig.
Jeg har endda afleveret nogle opgaver for sent...
så de ville slappe bare lidt af.
Ja, klart.
Hvor længe har du stået der?
- Har du det godt? - Ja.
For du blinker meget.
Jeg blinker, når jeg er stresset.
Og jeg har det virkelig svært med konfrontationer.
Hader det. Jeg undgår det helst. Jeg er elendig til det.
Jeg skulle engang slå op med min kæreste...
og jeg talte udenom så meget, at hun ikke anede, jeg slog op.
Nu har vi været gift i tyve år.
Jeg... beklager meget...
den kolde kaffe.
Den er ikke så kold. Lidt lunken, så-
- Okay, altså- - Det er sjovt med det udtryk.
Da børnene var mindre, havde vi et soppebassin.
Og sommetider havde Luke et lille uheld, og Alex skreg.
Vi sagde så: "Det er okay, skat. Han gør bare vandet lunkent."
- Hvad mere? - Jeg må smutte, men jeg-
Vent. Jeg siger det bare ligeud.
Du har gjort det godt for bureauet...
efter du indvilligede i at hjælpe lidt til.
Vi kan ikke bede om mere, vel?
Jeg ville ønske, det kunne fortsætte.
Hvis det var op til mig, måtte du blive for altid...
men det er ikke kun min beslutning, så-
Jeg vidste godt, det ville ske, og- Hør.
Jeg flygtede. Jeg undskyldte mig og gik.
Men jeg må være ærlig over for ham.
"Jeg kan ikke blive hos dig for evigt, Phil."
Det her vil knuse ham.
Måske kan jeg få Claire til det.
Det gik jo let.
TAK, LUKE!
Vi er meget stolte af dig. Vi ses til overrækkelsen.
Du er ingen helt.
- Jeg slukkede en brand. - Som du selv startede.
- Var der en brand? - Ja.
- Slukkede jeg den? - Det betyder ikke-
- Svar på spørgsmålet. - Ja.
Jeg bliver belønnet for det.
Hvis der var medalje for ildspåsættelse, fik jeg også sådan én.
Jeg ved, du har en samvittighed.
Kan du se flaget? Det står for retfærdighed.
Så, når chefen for brandvæsenet kommer...
ved jeg, du vil se på flaget og gøre det rette.
Du var meget tavs hele vejen hjem.
Er du vred, fordi jeg dyttede ad den gamle dame?
Normalt er det chaufføren, der dytter, men jeg er vant til det.
Er det på grund af sandwichen?
Du kunne måske have spist halvdelen og sagt et par pæne ting.
Det er bare en sandwich, Jay.
Det handler ikke om den, Gloria.
Det handler om respekt for andres følelser.
Men jeg var jo bare ærlig.
Man behøver ikke være ærlig om alting i et forhold.
Noget siger man, andet siger man ikke.
Hvad er det, du ikke siger?
- Jeg gider ikke det her. - Ikke?
Du kan ikke prøve at lære mig noget, og så ikke-
Okay, fint. Jeg siger det ikke, men det...
generer mig lidt, at du er en smule højrøstet.
- Højrøstet? - Ikke altid. Kun når du taler.
- Gør jeg dig pinligt berørt? - Gloria.
Er jeg nu igen for højrøstet?
Okay. Her kommer det.
Jeg vil forsøge at ordne vasketøjet...
og jeg gør det helt stille, så jeg ikke generer dig.
Manny kan måske hjælpe mig.
- Manny. - Jeg har forstået.
Nu laver du slet ingen lyd.
Der er alt for mange vindruer.
Og skeen her er moderne, så hvis vi bruger den...
skal alle ved bordet blive chokerede over skeen fra fremtiden.
Så røg den i afløbet.
Og du skal have en lur.
Du skal have en lur.
Jeg har den. Jeg tabte den. Sørens.
Sig til, hvis jeg kan fjerne nogle distraherende ting for dig.
Jeg har en finger på den. Der er den. Tabt igen.
Du kan også vente, til den kommer til dig.
Gøre den til chef for dens eget ske-regiment.
Jeg forstår din pointe, men-
Nu sidder jeg fast.
Ja, i en filosofi, der tydeligvis ikke virker.
Sommetider må man sige "nej" til børn.
Og sommetider må man sige "nej" til voksne.
Nej, Claire. Jeg behøver ikke hjælp til at opdrage mit barn.
Okay. Undskyld mig.
Jeg har vist meget at lære.
Lige nu vil jeg gerne lære, hvordan du vil komme ud derfra...
før Lily når hen til kontakten til affaldskværnen.
Søde Lily.
- Vil du hjælpe mig, Claire? - Det ville jeg rigtig gerne.
Klart. Men jeg ville nok bare sige nej...
og knuse hendes selvtillid og flænse hendes selvværd.
- Fint. Jeg undskylder. Stop hende! - Hvad skal man dog gøre?
- Søde! Claire! - Hvad skal man dog gøre?
Ja!
- Synes du, det er sjovt? - Ja.
Det er ondt, Claire. Ondt.
Helt ærligt. Vi går nu, Lily. Lily!
Det er levende kunst. Vi står helt stille i 90 sekunder og gør intet.
- Det lyder som min første kone. - Hun stod aldrig stille for mig.
Hvis I bare er enige om, at det kun var i 90 sekunder.
To nørder slået med ét slag!
Jeg elsker at arbejde på kontor.
Er det din svoger? Fyrede du ham ikke?
- Jo. I morges. - Hvad gør han så her?
Er han utilfreds? Han ser sådan ud.
Sådan ser han altid ud.
- Hej. Hvordan går det? - Hej.
Hør. Jeg ved, det er ubehageligt...
men vi må tale om min fremtid her.
- Men, jeg troede, vi- - Ja, det ved jeg.
Jeg lod dig tro, jeg kunne blive her altid, og-
Begynd nu ikke at blinke igen.
Det er ikke kun dårligt nyt, okay?
Jeg bliver her til juli, som vi aftalte.
Okay, skønt.
Smut lige i elevatoren med mig.
Jeg skal bruge en hånd til at bære noget op fra bilen.
Åh, nej. Jeg skal vist bruge nogle tommer kasser, ikke?
Hvis du går i forvejen, så mødes vi ved glasdørene.
Der var noget andet. Det er derinde et sted.
- Nå, ja. Du er fyret. - Hvad? Fyret?
Hvad sker der for dem?
Prøver du at åbne dem?
Jeg må hellere hente hjælp.
Vent. Fyrer du mig?
- Jeg kan ikke engang lide jobbet. - Det er vist ikke sikkert.
- Sidder der nogen fast? - Ham, jeg fyrede.
- Den dovne fyr? - Dovne?
Du afleverede nogle ting for sent. Jeg skulle have advaret dig.
Jeg er elendig til dårligt nyt.
Hvorfor kom du så over og fortalte, hvor dygtig jeg var?
Der prøvede jeg at fyre dig.
Sidst, jeg havde det sådan, prøvede jeg at slå op med Claire.
Sidder nogen fast igen?
Den hovne advokat, de lige har fyret.
De sagde, det var din attitude, som om du gjorde os en tjeneste.
Jeg gjorde jer en tjeneste.
Hvorfor tog han ikke trappen som alle andre?
Doven.
Bare rolig. Han kan ikke nå dig.
Jeg sad fast i to timer, hvor hele kontoret gloede på mig.
Til sidst måtte jeg lægge mig ned.
Det hjalp ikke på mit ry.
Klart.
I kørte den hjem.
Det var helt surrealistisk. Fik du den?
Kom nu, far. Vi har ét minut til at stille op!
Hvor er Mitchell og Cam?
Tak for det, du sagde om flaget.
- Det fik mig til at tænke. - Jeg vidste, du vidste bedre, Luke.
Hvad vigtigere er, har du en god-
- Det gjorde du ikke. - Jo.
Og takket være dig rykkede de overrækkelsen hen under flaget.
Jeg signerer et billede til dig.
- Der er I. Jeg troede, I ikke kom. - Det var der tale om.
Hvis vi ikke ville komme, ville vi klart have sagt det...
og ikke ydmyget dig offentligt.
Hvis det er nogen trøst, har den advokat, der tog din plads...
allerede lagt sag an mod elevatorfirmaet.
Du sidder på min hånd.
Vær glad for, du har to. Jeg mistede næsten én i dag.
Vær nu ikke så pivet. Hun var langt væk fra kontakten.
Ti stille. Vi skal på nu.
Hvorfor ser du på mig? Er jeg for højrøstet?
- Tænker alle det? - Hvad?
Det er en lang historie, du ikke vil høre.
- Jeg vil have kalkun. - Vent nu lidt, lille pige.
Og bagefter tager vi på Lenny's og får en bid mad.
Mere end én bid, hvis I respekterer mine følelser.
Skønt. Så møder vi Maxine.
Hvad? Kender I også Maxine?
- Det gør vi alle sammen. - Kærlighed.
Næstbedste krammer i verden efter Burt Reynolds. Historien følger.
Dette er overstået om 90 sekunder. Sid nu stille.
Jeg vil gerne imponere mr. Lækker.
Jarvis! Ti stille!
Mitch, jeg ved, tidspunktet er dårligt, men du skal vide, at jeg må virkelig-
Jeg ved det, Phil. Du må virkelig beklage, okay?
Men det tager mig lidt tid at komme over, ikke?
Faktisk mente jeg, at jeg må virkelig bede om dit parkeringskort.
Hvad?
Næste scene-præsentation er Alex Dunphys fortolkning...
af Norman Rockwells maleri fra 1943, Frihed for afsavn.
- Hvordan sover du om natten, Luke? - Med en medalje om halsen.
- Jeg vil have kalkun. - Nej, Lily!
- Hun forstår ikke det ord. - Knyt, Claire.
Styr dit barn, Cam. Det er ikke så svært.
- Jeg har opfostret tre. - Er det sandt?
Spørg Haley, hvad tid hun kom hjem i aftes.
- Onkel Cam! - Beklager, kære. Nødvendige ofre.
Hvad taler han om?
- Dine arme ryster. - Nåh, ja.
Den skønne Maxine kan garanteret gøre det bedre!
Du kan bare kritisere min opdragelse, Cam...
men min søn har lige fået en medalje.
- For en brand, han startede selv. - Er det sandt, Luke?
Ay, hvor længe endnu? Den er tung.
Du får ikke mit parkeringskort.
Jeg prøvede at gøre det blidt.
Du aner ikke, hvordan man skal tale til folk, Phil.
Ligesom da Claire ikke anede, du slog op.
- Hvad? - Hvornår slog far op?
Det gjorde jeg ikke. Jeg forsøgte bare.
- Jeg taber den! - Bare et par sekunder endnu!
- Jeg vil have kalkun. - Nej, Lily!
Vi prøver virkelig at skære ned på det ord.
Et 7-tal.
Men der er noget godt ved det.
"Jeg forventede mig mere, Alex."
Alex!
Jeg ringer til Haley og siger, vi ikke tager på sandwichbaren.
Jeg kan ikke klare Cam mere.
Måske tror jeg ikke engang selv på de nye opdragelsesmetoder...
men hun skal sørendansemig ikke belære mig.
Vi tager ikke ud og spiser.
Jeg prøvede den sandwich.
Den er ikke særlig god. Du går ikke glip af noget.
Heller ikke af Luke og hans tåbelige medalje.
Jeg spiller efter reglerne. Hvor er min medalje?
Jay kan få hende Maxine. Hun er ikke højrøstet som mig.
Retfærdigvis skal det siges, at du kan være lidt hurtig med dine råd.
Ja, jeg er altid klar til at hjælpe til.
Men hvis du ikke passer på, virker det lidt... jeg-ved-alt-agtigt.
Det er ikke noget ord.
Så du mener, det kan virke, som om jeg ved alt.
- Har jeg altid været sådan? - Derfor ville jeg slå op.
Ordet "fyret" kan ikke engang bruges.
Man kan ikke blive fyret fra en tjeneste.
Okay, søde. Måske skulle du lade den fare.
Som jeg altid siger, må man hellere bære vand end nag.
Det har du aldrig sagt, men-
Og hvad med dit nag til Claire?
Det bytter du ikke ud med vand.
Det er noget helt andet. Hun nedgjorde mine opdragelsesevner.
Og du må indrømme, at du er temmelig meget på tæerne omkring opdragelse.
Okay, måske er vi begge lidt overfølsomme.
Nej.
Det kan ikke sammenlignes.
Nej, du aner ikke, hvordan det føles at blive fyret.
Jo, jeg gør. Det har jeg prøvet. Det har alle.
Ikke mig.
- Aldrig? - Nej. Niks.
Jeg har altid været dygtig til mit arbejde.
Så måske føler du dig...
for første gang lidt usikker på dit arbejde.
Sikke noget gylle.
Som kender af rigtig gylle kan jeg sige, at det ikke er sandt.
Hvorfor generer Maxine dig sådan? Hun er sød.
Hvorfor flytter I ikke bare sammen og spiser sandwich i al evighed?
Må jeg komme med en teori, mor?
- Du lyder lidt jaloux. - Ay, helt ærligt.
Skulle jeg være jaloux på hende?
Jeg kan bare ikke lide den måde, de taler sammen på.
Og de små vitser, og hun ved alt om hans liv.
Det får mig til at føle mig-
Er det jaloux?
Ay, mine stakkels søstre.
Kun dig? Jeg troede, hele familien kom.
Hvem ved, hvad de laver. Lige nu dolker de hinanden.
- Pyt med dem. - Ja, så længe jeg har dig, Maxine-
Jeg smutter om fem minutter. Hej, Luke.
Hvad er det for noget metal?
Han satte ild til sin skole og løj om det.
De giver da også medaljer for alt nu til dags.
Den ryger tilbage i morgen. Han får ikke mange medaljer.
Jeg har bare brug for sådan et her i dag.
Hold dig ikke tilbage.
Mine piger. Der er de jo.
Hej, hej.
Hej, Cam. Hej!
Kom indenfor.
- Jeg er glad for, du kom. - Ja.
Og igen, jeg må virkelig-
- Tak. - Ja.
- Der er hun. - Se, hvem der er kommet.
Hola, Maxine. Godt at se dig.
- Jeg henter nogle menuer. - Det behøves ikke.
Jay Pritchetts hele vejen rundt.
Jah!
Jeg bliver ikke sur, hvis du vil have din sandwich uden ansjoser, Gloria.
Selv om det så er en Jack Feldman.
Har du nogensinde fået et kram af Maxine?
- Hej. - Ja?
- Hej, du. - Er reparatøren her?
Han arbejder på det.
Det er Katies fødselsdag, Skips assistent.
Det skarpe 3-0. Ingen ring.
- Vækkede du mig for det? - Nej. Jeg tog noget kage til dig.
Er det ikke kun for de ansatte?
Okay, den var jeg selv ude om.
- Hvem taler du til, Phil? - Mitchell.
- Hvem? - Mitchell, min svo- Den dovne fyr.
Der gjorde dig en tjeneste.
Okay. Giv mig kagen. Jeg er sulten.
Nej!
Oversættelse: Pia Conny Hvid
Danish